Hvala. - Nista!
Michell, idem dan ranije na selo, da ga iznenadim i provedem vikend sa njim.
Nazovi Meltera, i reci mu da su njegovi papiri prosledjeni juce i da je sve uredu,
onda, nazovi mog stomatologa i zakazi ponovo za utorak poslepodne
i otkazi sve sastanke za danas, znas svoj posao, zato si i moj asistent.
Cao, Louise, cao duso. Kako je u Cikagu? Jedva cekam da te vidim.
I ja tebe.
Izvini, imam sastanak. Vidimo se sutra u kuci.
Da, vidimo se sutra. Vozicu celo vece, vidimo se tada.
Najdraza Louise,
ne provodim ovde vikend kako sam planirao,
shvatio sam da nam je brak u krizi
i morao sam da odem, jer mi treba vremena da razmislim.
Izvini sto ti to saopstavam putem pisma.
Molim te seti se da nahranis ribicu.
Ne. Ne mogu to...Kretenu!
Mnogo mi je zao.
Ti si divna i ja te ne zasluzujem.
Michell slusaj me. Samo mu ponavljaj da se kupovina nastavlja,
sve dok se ne smiri.
- Ne, ja necu da ga zovem, Michell...
Neko je u mojoj kuci,
oh, neko vrlo romantican.
Slusaj Michell, do kraja dana nema vise poziva.
Izgleda da cu imati mnogo seksa.
Da, da, izbori se sama, zato te i placam.
Ian!
Vratio si se ranije...
Vidi ovo cvece, predivno je...nisi ovo napravio za mene godinama.
Poslovni sastanak u Cikagu, malo sutra!
Moj Boze....to je seksi!
Sta je bilo? - Molim te sedi.
Louise! - Ovo je super....
Upravo sam ga pisao, kada si dosla, tako da...
dosla si dan ranije.
Molim te nahrani ribicu!? -Precrtao sam taj deo.
Sta ovo znaci? - Louise, ja...
Zbog cega odlazis,zasto ne mozes ovde da razmisljas? -Idem u Pariz.
Imam mnoge nedoumice u vezi ovog braka i
mislim da... - Ne ides nigde Ian, ostaces ovde, kao i uvek zajedno cemo ovo prebroditi.
Ne ovaj put.
Ko je ona? - Nije niko drugi u pitanju. Ovo je u vezi nas dvoje.
Ali ipak postoji neko? - Ne, ne!
Pogledaj sta radis sa rukama, kada to kazes.
I gde ti je burma? I zasto je cvece svuda po podu?
Stvari ne stoje dobro izmedju nas dvoje.
Niko mi nije rekao za to. Mislila sam da je sve prelepo.
Pre dva meseca za nasu godisnjicu, rekao si mi:"Tako sam srecan"! -Lagao sam! - Lagao si?
Ne, nisi lagao, mozda si bio zbunjen ili
nesrecan. I odluci si da mi ovo kazes u poruci!
Posle 13 g. braka ovo sam zasluzila? -Znas da ne podnosim svadje...
..slusaj, znam da je ovo bilo bezveze sa moje strane,ti zasluzujes bolje.
Osecam se grozno -I sta ja sada Ian da radim, sedim ovde i gledam te kako odlazis,
a ne znam zasto i cekam da stignu papiri za razvod.
Zar si ti takav kreten ispao?
I ne uzdisi mi!
Neces napustiti ovu kucu, dok bar ne probas da resis ovu stvar samnom, ti si moj muz.
Toliko mozes da uradis. - Zaljubljen sam u drugu,Louise.
Eto...rekao sam.
Prestani da se pakuje Ian. Ne!
Idem u Paris ujutru. - Ne, ne ides ti nikuda.
Veoma mi je zao. - Rekla sam ti, prestani da se pakujes!
Jesi li poludela?! - Louise!
Smiri se, dobices aneurizmu. -Moja glava...- Znam, izvini zbog toga!
Donela sam ti malo vode.
Dobro, sama cu je popiti.
Prokleti zub!
Zasto sam vezan selotejp trakom za stolicu, Louiseeee!?
Zato sto, ljubavi moja, odlucila sam da te zadrzim ovde da bismo resili ovo.
Ne volim te vise.
Onda ces ostati ovde dok me ne zavolis. - Molim, jesi li poludela? - Zasto?
Ne ide to tako u zivotu! - Ne mozes nekoga drzati kao taoca, dok ti ne kaze da te voli!
Ma, hajde Ian, verovatno je ovo vec radjeno
ranije. - Volim Saru, ne tebe i to se nece promeniti.
Ko je Sara? - Osoba koju mnogo volim.
Verujem da ce biti povredjena kada je ostavis, ali prezivece.
Kao advokat, mislim da si preterala...
- Louise, mrzim te. -Mislim da si luda i dacu da te zatvore.
Tesko, obzirom da ne mozes ni ruke da pomeras. - Mislio sam kada...- Naravno..
ali tada to neces hteti, jer ces me opet zavoleti.
Nema Sare, nema razvoda, nema tuzbe, samo ljubav.
Kao sto smo se zavetovali jedno drugom, secas se Ian?
Upravu si. -Dodji ovamo. - Dobro.
Znas...upravu si..
nije fer da odem a da nam nisam pruzio sansu da resimo ovo.
- Zasto me ne bi odvezala..sescemo i porazgovarati.
Necu te osloboditi, dok mi ne kazes ponovo da me volis. -Volim te, kunem se.
Foliras! - Volim te.
Ti si moja zena.
Hvala ti.
Hvala ti sto si me sprecila da napravim glupost.
Ti si me vratila u realnost, zaista jesi. - Volim te.
Ti si najgori lazov.
Zenice ti se rasire, znojis se, ne mozes da me pogledas u oci. -Volim te Lou, zaista.
Ne, ne volis. -Mislis da sam ludak od koga
zelis da se razvedes i tuzis ga. Nisam idiot, ok?
Pusti me! -Ali to ce se promeniti ljubavi moja, videces i bicemo srecno. Pusti meeee...
ti psihopato. Hej!
Sara. - Sara?
Sara, ja sam zarobljen. -Zavezi Ian!
Zovi policiju!
Ti si Sara, pretpostavljam? -Zdravo, da ja sam.
A ti si? - Louise, supruga.
Mislila sam... -Gde je.... Ian?
Ovo je klise...trenutno je vezan.
Podji samnom. - Da popricamo malo.
Dakle Sara? - Veoma si lepa. - Hvala. - I ti si Louise.
Ali ti si...kao...vau!
U svakom slucaju...sedi..
Cestitam, moj muz me ostavlja zbog tebe.
Mnogo mi je zao, Louise!
Nisam htela, ali zaljubila sam se u njega. - Nema potrebe za izvinjenjem.Zaista sam dobro.
Tako mi je drago...jer sam osecala toliko tuge i krivice.
Zao mi je. - Mora biti da ti je bilo tesko, a?
Jeste!
Dakle, doslo je do promene plana, Sara.
Ian je odlucio da ostane ovde i resi ovo samnom.
Ali, trebalo je ujutru da putujemo i nadala sam se,
da ce upoznati moje roditelje veceras.
Moj otac pravi specijalno jelo, sato brijon i salatu.
Znam, rekao mi je za to,
i mnogo mu je zao sto ne moze da dodje,
ali on samo zeli da ostane ovde samnom i resi sve dosadne detalje oko naseg razvoda.
Obecao je, nacicete se na aerodromu.
Razocarana sam.
To je tako sebicno od mene.
Slusaj, znam kako se osecas, ali mislim da je veoma vazno da
resimo neke vazne stvari, pre nego sto me zauvek napusti.
Sigurna sam da ces razumeti.
Mogu li da ga vidim? Da li je ovde? - Ne zeli da te vidi.
Rekao mi je, citiracu ga: Ako sada vidim
Saru, necu moci da ostanem sa tobom vise ni sekundu,
necu moci nista da radim, sem da je ludo
ljubim, svaki deo njenog lica, uzmem je u narucje i odjurim sa njom.
Da, to bas lici na njega.
Mnogo mi je zao sto sam ga ja naterala da
ostane veceras ovde, nadam se da razumes to. - Razumem. - Hvala ti.
Mogu li da ga pozovem na telefon, kasnije? - Ne, mislim da ne. Iz postovanja prema meni...
Ali zelim da popricam sa njim.
Pomisli samo kako ce biti romanticno kada se sretnete na aerodromu za Rim. - Pariz.
To je tako romanticno.
Oduvek sam zelela da vidim Pariz sa Ianom.
Jesi li dobro Louise?
Hvala sto pitas, Sara. - Ne bas. Ali bicu.
Izvini me. -Mozes li mu reci da ja...
mislim na njega, i reci mu...
Rekla sam mu da ne treba da se plasi da se suoci sa tobom.
Trebalo je to da uradi pre godinu dana.
Godinu dana?
Da, verovatno bi bilo bolje. -Recices mu da mislim na njega?
Mislis na njega. Kapiram! -Hvala ti.
O Boze!
Dobro! Sta si rekla Sari?
Poslala sam je kuci,rekla sam joj da ce te
se naci na aerodromu, jer mi moramo da sredimo detelja oko razvoda.
Lepa je, mada nije tako pametna.
Ne razumem sta pricas.
Izvini.
O cemu si mumlao.
- Sara je veoma pametna. O, zaista? - Ne bih
rekla. - Upoznala me je sa ruskom knjizevnoscu.
Znaci zato se "boris" sa "Bracom Karamazovim".
Ona nije samo lepa, nego je brilijantna, nikada nisam upoznao takvu osobu.
Sigurna sam da je pogodna za domace zadatke.
Znam da u njoj nema nista prelepo i to nije ni vazno.
Sledece godine u isto vreme, borices se da
se setis njenog imena. Ne, tada ce biti moja zena, a ti ces biti u ludnici.
Ne! Da! Ne! Nema vise price o njoj. -Prekini.
Pricajmo onda o tome kako si me zakljucala i kako ce ljudi saznati kakva si ludaca.
Ne, kada smo vec kod toga. Ne, nemoj. Zavezi vise!
Ucuti malo.
Hocu da ti pokazem nesto druskane.
Secas li se ovog dana, kao sto ga se ja secam?
Kako sam uplasena bila.
Kako nisam mogla sve to da izdrzim, a ti si sedeo samnom u zadnjem delu crkve.
Samo si me drzao. - Secas li se obecanja koje si mi dao?
Kako nikada ne treba da se plasim.
Da me nikada niko nece tako voleti kao ti.
Stalno si mi ponavljao - obecavam.
I kada te je svestenik konacno pitao, da li me uzimas za zenu, rekao si...
..."da", obecavam!
Secas li se prvih godina naseg braka, tog slatkog osecaja,
da cemo prevariti ceo svet, pobediti probleme i pronaci se.
Secas li se toga Ian?
Moram u WC.
Imamo li neki analgetik u kuci, "ubi" me zub? - Ne!
Sta to mirise? - Pravim kolace.
Cokoladne, tvoje omiljene.
Louise, stvarno moram u kupatilo. - Mozes da se strpis. - Nahranila sam ribicu.
Pogledaj se, pateticna si.
- Ovo nisi ti, ti si iznad svega ovoga. -Ti nisi ocajna,ostvarena si zena, imas karijeru,
tonu prijatelja, a sedis ovde i ponasas se kao da si nista bez mene.- Ja ti ne trebam!
Ne govori mi sta mi treba? - Ne radi to.
Necu da postanem jos jedna razvedena zena srednjih godina, bez dece,
koja gleda reality emisije,
zarobljena u proslosti,pitajuci se sta se dogodilo sa mojim najboljim prijateljem.
Zbrisao u Pariz sa nekom tinejdzerkom. - Ustvari ima 24 g.
Necu jesti sladoled i sazaljevati se,
ugojiti se i postati luzer. Odbijam da budem usamljena i gledam sama filmove.
Odbijam da budem bez tebe. -Radije cu....-Sta? - Umrla?
Radije bih otisla u zatvor.
- Necu umreti, niko nece umreti.
..jer sve ce biti dobro.
Louise, molim te, samo me oslobodi. - Ne!
Slusaj, zasto ne bismo seli i porazgovarali?
Ne mogu nista da resim ovako vezan.
Ne. -Louise, moram u WC, bice gadno, uskoro.
Obecavam da necu pobeci.
Kao sto sam ti obecao onog dana. - Necu pobeci.
Zasto me ne bi onda odvezala. Sada, dok ne postane suvise ruzno.
Kazi ponovo. Sta? - Reci "obecavam".
Obecavam.
Obecavam, Louise. Necu pobeci. - Obecavam ti kao onog dana.
Najiskrenije.
Dobra stara ludost. - Da.
Idem po makaze. Uredu? Da!
Covece, Ian. Izvini.
Ian, stvarno mi nije drago zbog svega ovoga. Znam.
Lepljivo je. Izvini.
Sta si uradila sa telefonom? -Isekla si...
Ne volim te, ne zelim da budem sa
tobom, pateticna si, odvratna si i muka mi je od tebe.
Gde su prokleti kljucevi?
Nasla sam analgetik, pomocice mi do sledece nedelje dok ne odem kod zubara.
Hoces li i ti jedan, za glavu?
Isuse, dogadja li se ovo stvarno, Louise?
Nadam se da je ovo ruzan san. - I ja isto.
Mozes sve ovo okoncati. -I ti takodje. - Sta hoces od mene?
Jednostavno te ne volim vise, ne zelim da budem sa tobom.
Hoces kolacic? -Ne. - Odlicno su ispali. - Oni nece resiti problem.
Da li ti ona pravi kolace? Ne.
Gde ste isli?
Zelim da znam. U hotel, njen stan, ovde? -Da, da i da!
Bilo je lako. Ti si stalno radila.
Gde si je upoznao? Zasto je to vazno? - Zelim da znam.
Upoznao sam je na poslu. Radi na prijemu.
Znaci da sam je upoznala, a ne secam je se uopste. Ona je nezapamtljiva.
Ona nije samo recepcionarka, radi na doktoratu, bice psiholog.
Svejedno, kako si je prvi put pozvao da
izadjete? -Jesi li je pozvao na veceru? - Ona je mene, ok!
Bezbroj puta, pre nego sto sam pristao.
I upocetku je bio samo seks. - Tako je uvek na pocetku.
A onda ti je postala najbolji prijatelj. - Pa, ne bas.
Louise, nije svaka veza ista.
Uvek si mi govorio, da je sve sto zelis u
zivotu je da budes ozenjen svojim najboljim prijateljem.I da si najsrecniji covek jer je
tako. Da, znam sta sam rekao, ali nije tako
u svakoj vezi. Kada si ozenjen najboljom prijateljicom, nestane strast.
Znaci sa njom imas mnogo strasti. -Prekini.
Znas sta, imam, na pretek!
ALi nema intimnosti. -To je druga vrsta intimnosti.
Kakva vrsta? - Strasna!
Ne znam o cemu razmislja, sta oseca, stalno otkrivam stvari.
Uvek si govorio da nema ljudi koji se tako dobro poznaju kao nas dvoje, da se razumemo.
Da. I voleo si to. - Vise ne. - Zasto?
Ne znam.
Sta ima lepse od toga? -Neke stvari su mnogo bolje. -Kao seks sa novom osobom?
Treba me Lou.
- I ja te trebam, Ian. -Godinama ti nisam trebao.
Ti si super zena. -Zaradjujes vise nego ja, popravljas sve..
Mozes vise da dignes iz benca. Sta sam ti ja potreban? - Trebas mi, Ian, mnogo.
Tebi treba bilo ko, a ne ja.
Njoj sam potreban bas ja.
Dobro, upravu si.
Ali volim te.
Zar to nije bolje? -Ne, sigurno nije.
Zasto si me uopste voleo, Ian? - Ne znam.
Naravno da znas...
i hocu da razmisli malo o tome dok ja odem da ti donesem kolace. -Ne, necu!
Naravno da hoces. - Hoces li mleka? - Necu kolaceee!
Brzo se vracam. - Nemoj nigde da odes.
Ovo su isti kolaci koje ti spremam sve ove godine.
- Ali sada su posebni, jer sam ih zacarala.
Kada pojedes jedan, zavoleces me ponovo i tako ce ostati do kraja zivota, i dalje.
Zezam te. - Uzmi zalogaj, hajde!
Ne zelim, Louise.
Ne radi to. Molim te.
Tvoja majka me je na samrti naterala da se
zakunem da cu ti spremati ove kolace do kraja zivota. Rekla je da sam nesto najbolje
sto ti se desilo.I da pre mene nisi znao ni
svoj cilj ni svrhu. Ja sam te usmerila i udahnula ti zivot.
Jesi.
Mislis li da bi ona odobril ovo sto se sada desava? Ne verujem da bi zelela da me vidi
vezanog selotejpom za WC solju. - Nisam na
to mislila. Nego na to sto me ostavljas zbog recepcionarke.
To sto moja mrtva majka misli, ne bi tebalo da me brine. - Trebalo bi.
Nikoga to ne bi trebalo da brine, nadji
nekog od moje familije mrtvog ili zivog ko ne bi odobrio ovo sto radim?
Hoces jos kolaca? - Ne bas.
A malo muzike?
O, ovo je lepo.
Ovo je veoma glupo, Louise. -Uz ovo smo plesali. - Da, na nasem vencanju, secam se.
Cini mi se da je prosla vecnost od tada.
Upravo ispod ovog prozora.
Rekao si da je to najsrecniji dan u tvom zivotu.
Veze nas stezu kao smrt, samo sto to dvoje ljudi jos ne zna.
Ceo zivot izgubljen,sve sto smo uradili zajedno,
sva mesta na koja smo putovali, svadje,...
mali trenuci neznosti...
Ne zaboravi, i sve promasaje i propale pokusaje...
Kako to mozes da mi kazes...
Zelis jos vise da me povredis? -Ne, samo se svega prisecam i nije sve bilo tako savrseno.
Savrseno, ko je to rekao? -Ti! - Sve vreme to govoris.
Nismo li savrseni? - Tesko je to podneti. Cak nije ni realno?
Bilo je. - Da dok nismo prestali da se trudimo da dobijemo dete.
Da li zato hoces da me ostavis? -Nisam ti rodila dete? - Ne, ne!
To se desilo posle toga. Postala si covek.
Video sam tvoje mane. Pricas suvise glasno, znas li to?
Nadvikujes se samnom i u seksu si kao masina. Nije tacno.
I uvek si u poricanju.
Boze, Ian, toliko smo vikenda proveli ovde, pokusavajuci da ostanem trudna.
A ja sam brojao obroke.
Molim?
Nekada su nam obroci bili tako nategnuti,
da sam poceo da ih brojim, mrzeo sam ih.
Poceo sam da ih brojim kako bih znao koliko ih je jos preostalo do kraja dana.
Prestao si da me volis.
Nisam osetila. - Pokusavao sam da se pretvaram da nije tako, mislio sam da ce tako nestati.
I onda si upoznao Saru. - Da.
I otisao si njoj.
Ne verujem ti da je zaista volis. -Mozes da verujes u sta hoces, ali..
planiram da idem u Pariz sa njom. - Garantujem ti da cu biti u tom avionu sutra.
A ja ti garantujem da neces. - I zaprosicu je. -Neces! - Hocu, sigurno.
Kazem ti sada, nema sanse. - Ima. -Hoces li me ostaviti vise samog, treba mi kupatilo.
Izvini me! -Jesi li cuo za Stokholmski sindrom? Jesam.
Taoc se zaljubljuje u svog tamnicara.
Trebace ti nesto mnogo vise da se to desi.
A sada molim te, zatvori vrata.
Jezero Simi. - Putovanje na kome smo se zaljubili. Secas se?
Tvoja prva kancelarija. Secas se da sam
dosla i stavila ti plocicu sa imenom na vrata.
To je bilo lepo sa tvoje strane.
A ovo je... Noc kada sam te zaprosio..
...pred svim onim trubadurima.
Rekla si "da". Nisam htela da oklevam, toliko si se znojio, bilo mi te je zao.
Plasio sam se, da ces reci "ne". -Ali rekla sam "da", cak 17 puta.
Ovo nije fer, Lou. -Jeste!
Vise je nego fer. -To su cinjenice.
Ovo je dan kada smo ofarbali kucu. -To je bilo posle vencanja? - Ne, pre.
Secas li se Ian? -Iskljuci to.
Nisam jos zavrsila. - Da, ali ja jesam. -Ne
zanima me sta mi pokazujes, mi vise nismo ti ljudi. - O, jesmo!
Gde su ti slajdovi od poslednjih 10 godina?
Nemamo ih. To sto smo nekada imali, ne postoji vise.
Treba nam samo vise slajdova. -Ne, ne treba nam vise nista,nema vise zajednickog zivota
i da znas od ovog trenutka pocecu da vristim i bicu vrlo neprijatan. sve dok me ne budes pustila!
Prestani! -Upomoc! Prestani, Ian, gledaj slajdove!
Ako me neko cuje, ja sam taoc u WC. - Upomoc!
Molim vas, pomozite mi!
Izgledas veoma lepo, Louise. -Hvala ti.
Nisam te video u tako seksi haljini, vec duze vreme.
Ali to nece nista promeniti. -Sta ce ti gitara?
Sviracu ti i pevati. - Molim te nemoj.
Sviracu ti serenade. Kao sto smo radili, kada smo se tek upoznali. - Svidece ti se.
Nece! -Tako me je sada sramota zbog tebe. -Samo slusaj Ian!
Louise, ovo prosto ne funkcionise, spusti tu gitaru. - Kako ono bese ide?
Aplaudirao bih ti, ali ti si to ucinila nemogucim.
Mozes mi aplaudirati svojim izrazom. Izgledam li ti tako?
Ne! - Mlatnula si me po glavi, i zalepila me trakom za WC solju, kako da uzivam u tvojoj romantici?
Mislim ovo vise izgleda kao mucenje.
Trebace ti cudo, nista manje, obzirom na okolnosti, zasto me prosto ne pustis?
Necu.
Louise, odustani! -Necu!
STA DA URADIM DA ME IAN PONOVO ZAVOLI
Kako si? - Dosadno mi je i besan sam i kao i ranije zelim da te zadavim.
Samo proverama.
Idem u grad, jer zelim da ti spremim jednu
fensi, romanticnu veceru. Imas li nekih
posebnih zelja? Da li bi mi dala mobilni, a zatim umrla?
Ne mislis ti tako, duso. - Necu pojesti tu
tvoju veceru, cak ni da mi je guras viljuskom u usta.
994, 995....
Hej, gore sam! -Upomoc!
Upomoc!
Hej, jesi li tamo? - Upomoc!
Bio bih ti zahvalan da zavezes vise! - Pokusavam da te opljackam. Molim?
Zavezi, da ti ne bih razbio glavu.
-Laka si meta! - Udjem ti u kucu, a ti si vec vezan. Divno!
Nikada se neces izvuci sa ovim. -Zavezi, covece!
Izvinite g. imate li mozda nekog kesa? -Ne, nemam.
Nemate gotovinu? - Nemam.
Jeste li sigurni?
U mom novcaniku u pantalonama.
Pogledaj se covece! - Zalepljen si za wc solju.
Nije da me je briga, ali ko ti je to napravio?
Moja zena. - To je savrseno!
Supruga te je zalepila za solju. -Kakav dan si ti imao!
Sigurno se osecas ponizeno. -Da!
Evo razlike izmedju nas dvojice,
ja cim dobijem nagon za vencanjem
zgrabim se za muda i stezem ih dok ne
pocnem da gubim osecaj u nogama i onda se onesvestim.
Sta si joj uradio? - Izvini?
Mora biti da si joj nesto uradi, kada te je tako zalepila. -Ne tice te se.
Zanima me ljudska priroda, kao na primer...
..sta tera ljude da rade stvari koje rade..
Moja devojka je trebalo da bude filozof.
Imam tu teoriju o ljubavi. -Zelis li da je cujes? -Ne.
Mislim da je ljubav eksperiment,neke vise sile, zovi je Bog ili kako vec...
..mislim da nije jos razradjena, zavrsena, vise je kao test. Brilijantno!
Slusaj me! Ako je ljubav test, i ti ga
padnes, to te cini gubitnikom. -Ne, ne cini me.
Obecas toj zeni da ces je voleti do kraja
zivota, a ocito je da si pao u tome. Da, covece, ti si gubitnik.
Ko si ti da mi sudis? -Ti si kriminalac.
Jebi se! -Ja sam postena osoba.
Nikada se nisam pretvarao da sam nesto sto nisam.
I nikada nisam nekome obecao "zvezde", dok mi to ne dosadi. Nikada!
Razmisli malo o tome...
-Prokleti gubitnice!
Ko je to sada? -Louise!
O, ne!
Zdravo, ljubavi moja!
Vratila sam se!
Lou! Molim te, Boze, nemoj da je povredis!
Jeli mrtva? -Deluje tako.
Sta si joj uradio?
Sada ce biti veoma tiha.
Znas sta bi sada bilo dobro, da i nju zalepim za solju.To bi bilo bas smesno.
Sranje, lepe grudi! -Nece ti smetati da ih stisnem. -Da se nisi usudio!
Sta ces da uradis? -Popisaces se po sebi.
Ubicu te, kunem se Bogom!
Nikada ih se ne bih zasitio.
Kada si ih poslednji put pipao? -Covece, savrsene su!
Prokleti srecnice!
Boze sta bih ti radio!
Mislim da nas nece ubiti, jer mu nismo videli lice.
Znam da deluje kao da mi nije stalo, ali posedujemo ovu kucu,mislim...
Zvuci kao da ce nam sve ukrasti.
Nadam se da nece uzeti onaj srebrni set sto
nam je ostavila tvoja majka. Trebali smo ga ostaviti u gradu.
Znas...
Tu je i ona skupocena slika,
u koju smo investirali. Umetnik se zove Kamano Suki Kamijoto...
Mrzim tu sliku.
Briga me sto je placena 20 000 $....
Rekla si da te podseca na kisu. -Kupio sam je
da bih te usrecio i da bi te podsecala na kisu.
Boze, vidi nas Lou!
Ovo je suludo!
Ono sto znam, ovo je kraj za nas dvoje, bas ovde u ovom kupatilu sa tapetama koje mrzim.
Zasto nismo skinuli ove tapete?
Secam se tog dana.
I hladne sobe u crkvu u kojoj sam te drzao u ljuljao u narucju. -Napred, nazad.
Imala si prasinu na haljini.
Izgledala si prelepo.
Ja sam bio preplasen.
Nisi ti kriva...
..sto nismo mogli da imamo decu...
Poceo sam da mrzim svoj zivot, mog sefa, nas stan, sve sto smo kupili, sve sam mrzeo.
Poceo sam da se osecam kao najveci kreten, jer..
neki ljudi nemaju nista, a mi smo mogli da kupujemo glupe skupocene slike,,
Neki ljudi nemaju nista...
Reci nesto, Louise. -Pricaj mi o svom ludom poslu, "kukaj mi", samo reci nesto, molim te.
Ne ostavljaj me samog, u ovom kupatilu.
Ne ostavljaj me. Samo reci nesto. Molim te, slusacu te!
Sta dodjavola... -Sada pravi zurku?
Prokleti gubitnik!
Znam sta sam Louise. - Ja sam nista.
Vise ne mogu da stanem ni iza cega.
Ja sam samo gubitnik, zalepljen za wc solju.
I bilo bi neke poetske pravde, kada bih sada umro.
Nisi se udala za istog coveka, Louise.
Sta mislis zasto zelim u Pariz? -Imam tu
romanticnu predstavu o sebi, da mogu da budem nesto sto nisam.
Ali pogledaj me, ja sam sprdnja.
Nisi se udala za to.
Udala si se za nekoga o kome si mastala.
Za nekoga ko ti je obecao ceo svet.
A zavrsila si sa nekim ko te je lagao...
...i prevario te.
Ko nije uspeo da te zastiti, na kraju.
Gubitnik, na wc solji.
Izvini.
Tako mi je zao!
Izvinite zbog tepiha!
Kako ti je to uspelo?
Ima li koga?
Ian? Gde si?
Louise, u kupatilu smo. -Opljackani smo. - Jesi li dobro?
Ne mogu da pomeram ruke i noge. -Zalepljene su ti. Mozes li da ustanes?
Ne znam. -Pokusacu...
Mogla bi da probas da ukljucis svetlo...
Glava me uzasno boli i zub me "ubija", bas sam u haosu... -Znam, znam...
Samo zelim da ti vidim lice.
I, eto te! -Tako mi je zao.
Ne, sve je uredu. -Nije tvoja krivica.
Probaj da otvoris vrata. -Probaj da pobegnes na zadnja vrata.
Ne mogu da uhvatim kvaku.
Da li te je pipao?
-Ne, dosla sam kuci,
stvari su nam bile pobacane po podu i kante za smece i onda je...
skocio na mene i udario me u glavu i oborio na zemlju i vise se nicega ne secam.
Ubicu ga! -Tako me je sramota, zbog svega sto sam ti uradila.
Mene je sramota! Onog sto sam ti napravio.
Hoce li nas ubiti?
Ne znam. - Zelim da dodjes da sednes pored mene.
Zasto? -Prosto zelim da budes pored mene Lou.
Mozda imamo 1 sat, mozda samo 15 min., hajde da resimo ovo.
Hajde da poradimo na nasem braku, cak iako je samo na 15 min.
Govoris li to samo zato sto si zalepljen za wc solju?
Imao sam mnogo vremena da razmislim o svemu. -Ne zelim da te izneverim.
Prilicno sam siguran da te jos uvek volim, iako nekada pozelim da te ubijem.
Recimo kao danas. -Da, izludela si me.
Samo si pricala...
o svemu imas misljenje, nekada me gusis... - Necu vise to radim. Obecavam!
Mozes da imas svoje misljenje. - Trebalo bi
da das otkaz. Bili bismo srecniji. Mrzis da radis u toj kompaniji.
Upravu si. -Dacu otkaz.
Uzecu ustedjevinu i otvoriti sopstvenu firmu. -Moji klijenti ce poci zamnom.
Odlicna ideja.
Trebalo bi da nastavimo da se trudimo da dobijemo dete. - Cak i da ga usvojimo.
Stvarno to mislis? - Da!
Ne zato sto si zalepljen za wc solju. -Stvarno to mislim.
I potrebna mi je sva ova romantika, kao sto je bilo na pocetku, nedostaju mi ti dani Lou.
Svaki dan si izgledala seksi za mene. -Rekao si mi da sam ruzna.
Nisi ruzna.
Ti si prelepa zena.
Hteo si da me ostavis zbog klinke. - Ne ostavljam te.
Imao si aferu. -Svi imaju afere.
Nadoknadicu ti sve Lou. - Obecavam!
Nestade svetlo! -Lepse je ovako na mesecini.
Ian, otvori vrata.
Ozbiljna sam!
Ko si ti?
Sranje!
Izgleda da su se pomirili. -Ian, sta se desava?
Molim te, nemoj je povrediti...
Sto, sta ces da uradis, a wc covece?
Ponestaje nam trake.
Imas sve sto si zeleo, zasto vise ne odes?
Kaze mi seksi vezani par, koji ima gomilu problema.
Molim te, pusti nas. -Razmislicu o tome.
Ne!
Zavezi! - Hej!
Ustvari, trebalo bi da ti se zahvalim. -Sada si me podsetila na moju cmizdravu devojku.
Kako se zoves lepotice? - Sto si takva? -Kako se zoves? - Louise.
Prestani Louise!
Znas li da mislim da si prelepa, zaista, svaka tvoja linija, krivina, oblina...
ti zasluzujes bolje... -Ja bih znao sta sa tobom da radim.
Hej! - Ostavi je na miru.
Nemoj molim te. Uradicu sve sto zelis.
O, cmizdrava kucka!
Dolazim, duso!
Sara! -Smiri se!
Ubice nas! -Umrecemo! - I nase poslednje
trenutke provescemo sa tvojom glupom bivsom zenom.
Mi smo jos uvek u braku.
Necemo umreti. Molim te, smiri se.
I zasto ti ona sedi u krilu?
Nisi se pojavio na aerodromu. -Bila sam tako besna i dovezla sam se direktno ovde.
Sara!
Probaj da se smiris! -Samo smo opljackani. - Boze, zalepili su te za wc solju.
Nisu, to sam ja uradila. -Molim?
Ian!
Jesi li se to pomirio sa svojom zenom?
Jeste! -Nisam tebe pitala, nego njega.
Ian, samo joj reci. - Zavrsi sa tim.
Stvarno mi je zao! - Ne, ti volis mene, ne nju!
Ja sam tvoj mali ruski misic! -Molim?
Ubice nas! -Moramo da ostanemo smireni!
Ne pricam sa tobom, nego sa svojim momkom!
Ne zanima me sta ti mislis, nego on. -O, jesi li videla ovo?
O, ne znam, mora biti da ga je kostalo 10 000 $! -Toliko si potrosio na narukvicu?
Bila je oko 3000... -Jeste, jer me voli!
Ok, molim vas, to nam nece pomoci, nalazimo se u opasnoj situaciji ovde.
Slusaj Sara! -Nije mnogo trake upotrebio za tvoje ruke.
Necu se pomeriti s mesta dok joj ne kazes da je ostavljas zauvek. - Molim te.
Resicemo to kasnije. -Sada smo u opasnosti. Dobro, samo joj reci i uradicu sve sto kazes.
Uredu! Ako je to toliko potrebno, Louise ostavljam te zbog Sare. - Dobro!
I nije to rekao samo da bi me ucutkao, nego zato sto je to istina. Veruj mi kako god se
ovo zavrsilo, nas dvoje cemo biti u Parizu
sledece nedelje, a ti ces plakati svojim prijateljicama. - Stani!
Molim te, pokusaj da se oslobodis!
Ne mogu! - Probaj jace!
Rekla sam da ne mogu!
Louise, pomozi joj, molim te. -Ne zelim da je pipnem.
Ne vredi, Ian! -Mrzim te Ian, kamo srece da te nikada nisam upoznala.
Cujete to!
Mislim da odlaze!
On vozi kosilicu za travu! -Sara!
Jesi li videla neko vozilo iz agencije za iznajmljivanje?
Bila sam veoma uznemirana i ljuta kada sam dosla Ian...
Da, mozda sam videla kombi, i dvoje kola, ne secam se. Kombi?
- Da, videla sam kombi ispred kuce! - Ali zar te firme nemaju svoje kombije?
Ne znam, mislim da imaju. -Pa ko su onda ovi
momci? - Nemam pojma, mislim da niko ne bi trebalo da radi ovde do sledeceg meseca.
Neki cudan tip se pojavi i pocne da kosi nas travnjak!? - Ko zna, mozda tako "operise".
Mozda nadje prazne kuce tokom vikenda i opljacka ih...
Hajde da oslusnemo i vidimo da li su otisli?
Nista ne cujem.
I nisu nas ubili.
Jednostavno su otisli!
Slusaj, moram da znam, upravo sada, da li se vracas svojoj odvratnoj zeni?
Slusaj duso,ovo nije vreme ni zasta drugo, sem
da smislimo kako da se oslobodimo. Bili smo vezani cele noci.
Mogu li da ostanem na trenutak nasamo sa Ianom?
A gde ocekujes da odem, srce? - Ne zanima me,
idi pod tus i pevaj neku pesmu, kako bih ja mogla da budem nasamo sa njim.
Molim te? - Dobro!
Volim te, budalo!
Ok, razumem to!
Razumem to? - Sada mi tako govoris!
Moja zena, peva ispod tusa, sta ocekujes da ti kazem?
Ian, mogla sam se zabavljati sa bilo kim,
onim Fernandom iz teretane, dr. Koenom,
mojim dermatologom, Fredom bankarem, bilo kim, ali ja...
sam izabrala tebe. -Znam, znam.
Zbog tebe se osecam, pametno i seksi, snazno
i prelepo. Zelim da idem u Pariz i provedem ostatak zivota sa tobom.
I mislim da ovo malo iskustvo ne bi trebalo nista da promeni.
Znam, ali imam toliko stvari koje moram da resim. - Izvini! - Nije vise tako jednostavno.
Kako si mogao da zaboravis?! -Nisam!
Molim te, ne zaboravi!
Dala sam vam i vise od 1 min.
Jesi li se sada malo smirila? -Ne! - Ovo je prava nocna mora!
Trebalo je da odem sama u Pariz. - Da, trebala si!
Zavezi! -Dobro!
Slusaj, ako te Ian, zaista voli, spoznace to sam..
i ako je tako, bicu milostiva i pusticu ga.
Sada da smislimo, kako cemo da se izvucemo odavde.
Mobilni mi je u zadnjem dzepu, ako moze neko da ga dohvati i okrene policiju?
I niko od vas im nije video lica? - Ne!
Kako se zove firma koju inace unajmljujete? - Mountain View...ne verujem da su oni.
Bio je kombi na prilazu,ali je bio neobelezen. -Mozete li mi ga opisati?
Bio je prljav i prasnjav, to je sve cega se secam.. -Koliko je bilo sedista? - Nisam brojala...
..jer nisam znala da je kuca opljackana.
Da li vas je neko u gradu ispitivao o kuci ili vasim planovim? -Ne, ne! -Ne druzimo se
ni sa kim, od kako smo ovde. -Ja sam jednom bila u gradu.
Ko ste vi? - U kakvoj ste vezi? - Ja sam mu devojka.
Ljubavnica!
Trebalo je da putujemo u Pariz jutros, gde je planira ili nije da me zaprosi.
Da li se ovo vec negde desavalo? - Naravno,
mnogo ljudi je imalo aferu sa mnogo mladjom zenom.
Ne, mislio sam na ovakav vid pljacke?
Imali smo seriju pljacki prosle godine, ali
uhvatili smo tipa. -Nisam ranije vidjao ovakve pljacke.
Mozete li da dodjete u stanicu danas i prijavite sta vam je sve nestalo?
Naravno! -Mislite li da mozete da ih uhvatite?
Tesko je reci. -Niste nam mnogo dali da bismo mogli da nastavimo.
Evo nesto sto nisu nasli.
O porodicni srebrni set. -Ne mogu da verujem da ga nisu videli.
Bas smo imali srece. -Kakav blagoslov.
Dodjite u podne. -Bicemo tamo.
Zao mi je sto vam se do desilo. -Hvala.
Stavite alarm. -Hocemo!
Ne mogu da verujem, sve su nam odneli.
Najvaznije je da smo ostali zivi.
Mogli su da nas ubiju. -Imali smo srece sto nisu.
NA PRODAJU
Kada dolaze ovi iz selidbi? -Oko 3 h.
Ne mogu da verujem kako smo lako prodali ovo mesto.
Srecni smo sto smo se resili ove lude kuce. -Sada si srecna.
Zbog cega je ovo bilo? -Jer te volim.
Jesi li gladan? -Hoces da odemo do grada na poslednji rucak?
Pozivas me na sastanak. -Da pozivam tebe i Ruby na porodicni sastanak.
prevela: mirjana312 http://www.opensubtitles.org/en